God morgen. Det er en vanlig oppfatning -
- at verden går framover.
Dere er vel, så langt jeg har sett, et bevis på det motsatte.
Norge, er jo som alle vet, et av verdens rikeste land.
Derfor er det litt rart og kanskje litt besynderlig å tenke på -
- at i dette landet starta det en politisk vekkelse -
- rundt omkring 1970 -
- som rev med seg -
- en hel skare av begeistra studenter og unge intellektuelle -
- som alle hadde inspirasjon fra en bondesønn fra Kina.
Og disse bestemte seg for å mobilisere folket -
- til å vende seg mot staten -
- for så å styrte den gjennom en væpna revolusjon.
Det er sant.
Den politiske vekkelsen ble kalt AKP-ml og sammen med tusenvis av andre -
- ble jeg noen år senere en del av denne bevegelsen.
Vekkelsen ble i vårt land klarere, kaldere, -
- mer kynisk gjennomtenkt enn i andre land.
Med det enorme Kina som ideologisk forbilde.
For meg startet det med at jeg kom til Larvik -
- som nyutdannet lektor på 60-tallet. Jeg husker ikke nøyaktig årstallet, -
- men jeg husker helt klart skjørtemoten.
Det slo meg at fremtiden lå åpen for meg -
- og at jeg kunne bare forsyne meg av det livet hadde å by på.
Du må oppnå fortroligheten hennes.
Vis fram de hølete sokkene dine. Det virker utrolig sterkt.
Jævlig motbydelig, men du har ikke noe annet valg.
Det du må forstå, Pedersen, det er at det eneste som gjør deg interessant, -
- det er å vise fram alt det du ikke kan i det hele tatt.
Du må dyrke de svake sidene dine, aldri de sterke.
Og det viktigste av alt, det må skje i nærvær av andre.
-Du anbefaler at jeg skal drite meg ut? -Rett og slett.
Ja, det gikk jo greit det, Pedersen.
I motsetning til Gunnar ønsket jeg meg ikke bare en dame.
Jeg ønsket å etablere meg, bli gift, få barn.
28 år gammel var lengselen etter å bli etablert en vill drift hos meg.
Jeg ville gå turer i Larvik med et barn på trehjulsykkel ved siden av meg.
Og barnet skulle se opp på meg og si: "Pappa, pappa?"
"Ja," skulle jeg svare. "Hva er det nå da?"
Den handler om den tyske komponisten Arnold Schønberg. Den er veldig god.
Jeg kan godt varme deg hvis du....
Hvis du vil?
-Hva er det du leser? -Celine. "Reisen til nattens ende."
Er den fin?
Jeg må jo innrømme at jeg av og til spionerte på henne.
Men ikke av ondskap.
Snarere tvert imot av nysgjerrighet.
Hjemme nådde lykken nye høyder.
Men utenfor Larviks vide bygrense skjedde det helt andre ting.
-1814, som er? -Grunnloven.
1821, da har vi -
- adelsloven.
Pedersen?
Werner.
Vet du hva tippoldefaren min stemte ved valget i 1851?
-Nei. -Han stemte ikke. Vet du hvorfor?
Han hadde ikke stemmerett.
Det er umulig å prøve å forstå fortiden -
- ved å kritisere den ut fra nåtidens idealer.
Jeg tror vi må ta måten du underviser i historie på litt opp til vurdering.
Klasserommet har f.eks en veldig autoritær struktur.
Det er vanskelig å ha en ordentlig samtale.
Syns du jeg er for autoritær?
Nei, du er ikke autoritær. Vi er kjempeglad i deg.
Vi syns du er veldig kunnskapsrik.
Men jeg tror det blir litt sånn begrensa da, av klasserommet.
Av at vi sitter liksom sånn på geledd, veldig sånn militært.
Du står der oppe og vi sitter her nede. Vi kan ha mye mer glede av deg.
Kan jeg vise deg en ting jeg har tenkt? Si nei hvis du syns det blir litt mye.
Hvis vi får unna litt pulter og sånn. Bare bryter opp strukturen litt.
Er ikke det mye friere?
-Det er et poeng at jeg står her oppe. -Hvis vi fikk mer kunnskap -
- jo høyere opp du sto, så burde du vært klint helt opp under taket.
Hvis alle bare skyver pultene helt inntil veggen. Vi lager en sånn...
Nei, bare sitt, Pedersen, bare sitt.
Kanskje du med dine egne ord -
- vil redegjøre for hvorfor elevene satt på gulvet i en skoletime?
-Du sang kanskje? -Nei.
-Jeg kjente ikke sangen på forhånd, så... -Det kunne vært et fengende refreng.
Det skal jeg ikke benekte, men... Igjen nei, jeg sang ikke.
Det er jo så lett å falle inn i en sang hvis det er et fengende refreng.
Ja, jeg er til dels enig med deg der, men igjen, nei jeg sang ikke.
Men det er jo så lett.
Når leppene beveger seg automatisk og strupen fylles med luft...
Nei, altså. Jeg bare sto der, jeg. Jeg sang ikke engang inni meg.
Reiste du deg virkelig opp?
Ja, jeg reiste meg virkelig opp.
Men altså, jeg er ikke en av de.
Jeg måtte jo være høflig.
Jeg måtte bare vise litt dannelse -
- når den sangen ble sunget.
Du forstår at du må beklage dette overfor foreldrene?
Det eneste jeg har å beklage her er at jeg ikke har noen ting å beklage.
Det er da helt klart at Kina er et eksempel til etterfølgelse.
-I Kina har folket tatt makta. -Ja, og Kina er et interessant tilfelle.
Men vi må ikke glemme at Kina er et eldgammelt kulturland.
Men dette er ikke historie. Det er snakk om klassekamp.
I Kina har folket tatt makta, der.
Nå, lektor.
Du har vel ikke merka at melka har steget med 15 øre siste uka, du?
Har du vel?
Ansikt til ansikt med arbeideren Jan Klåstad -
- vokste det i meg en stor forventning om hva fremtiden hadde å by på.
-Herregud, jeg er jo livsfarlig. -Ja, det er du.
Du befinner deg innafor en klasse av intellektuelle småborgere -
- med makt til å prege tanker og handlinger hos andre enn dere selv.
Spørsmålet er: Hvem vil dere tjene, både nå, -
- under kapitalismen og ikke minst seinere under den virkelige sosialismen.
Så spørsmålet er om jeg vil bli en tjener for arbeiderklassen.
Du blir ikke fri før du er på parti med oss.
Det er den avisa om....
Har du noe smått?
-Det er ikke så farlig, altså. -Hvor mye mangler du'a ?
En, to, tre, fire...
Hei.
Det mest karakteristiske ved AKP-ml var sikkerhetspolitikken.
Møtene var strengt hemmelige.
Det sier seg selv at sikkerhetspolitikken tok sin tid.
Kamerater! For hvem ble Sovjetstaten industrialisert?
Og for hvem ble alle disse offer foretatt?
For folket.
Folket.
Uten forlegenhet gikk jeg ut i verden for å tjene folket.
Det skulle vise seg at jeg kom til å slite med de tjukke L-ene noen år.
Klassekampen!
Foren dere!
Sånn ja!
Kom igjen, alle sammen!
Ett folk - En stat!
Foren dere! Stå sammen!
Klassekampen.
Klassekampen?
Klasse...
Ikke uventet med de gode karakterene han hadde fått, blant annet fra meg, -
- skulle Werner begynne på NTH i Trondheim. Han skulle bli ingeniør.
Jeg kommer til å savne disse samtalene.
-Ha det, Werner. -Ha det, kamerat.
Savnet skulle vise seg å bli kortvarig.
En ny kamerat var i anmarsj.
Skal du ut nå?
Ja, det er møte på skolen. Det kommer sikkert til å ta lang tid.
Hun som er syk ble jo ikke frisk, så... Vi snakkes. Ha det.
Jeg stammer fra borgerskapet.
Min far er professor i medisin -
- og i likhet med han er jeg lege.
Jeg har vokst opp på tjukkeste vestkanten i Oslo.
Mine foreldre har latt meg få utvikle meg fritt -
- og bare i liten grad -
- har jeg vært utsatt for underttykking hjemmefra.
Men da jeg slutta meg til det kommunistiske partiet for å skape -
- et sosialistisk Norge, da var grensa for deres toleranse overskredet.
Jeg har derfor brutt med mine foreldre og har vært fire år i folkets tjeneste.
Til slutt så må jeg peke på mine svakheter -
- som kommunist.
Jeg ser ikke fram til revolusjonen med glede.
Jeg arbeider for den dag og natt, men jeg kjenner en indre skrekk -
- for det revolusjonære øyeblikk og hva det innebærer av skakelser.
Vil du si at angsten for revolusjonen er en borgerlig side hos deg?
Nei.
Det er nok en svakhet, men ikke en utprega borgerlig svakhet.
Og jeg tror at også arbeiderklassen ftykter -
- revolusjonens blodige konsekvenser.
Arbeiderklassen har ikke annet å miste enn lenka sine.
Vi tenker ikke sånne tanker. Angsten du snakker om -
- er noe som borgerskapet har prøvd å pode inn i oss i generasjoner.
Angsten for revolusjonen er en naturlig angst.
Ethvert fornuftig menneske ftykter en væpna revolusjon.
Om angsten er naturlig, kan den virke hemmende på det politiske arbeidet.
Det er derfor min plikt å si fra om den.
I denne verden er ingenting umulig bare mennesket våger -
- å reise seg.
-Hva syns du om Stalin? -Jeg elsker Stalin.
Du elsker Stalin?
Får jeg lov å spørre hva du elsker med mannen? Er det hans personlighet?
Eller hans handlinger eller kanskje en frekk liten kombinasjon der?
Jeg mener vi skal ha et klart skille mellom en fluffy kanin og Stalin.
Mannen er jo stein, hakkende gal, -
- men jeg føler stor glede av at svinet har vært død i tjue år.
Vi trenger jo ikke alltid gi honnør fordi...
Han var jo helt klart en dyktig mann -
- på sine fag... På sitt område og....
Ha det!
Sånn!
Hei.
Jeg kjøpte -
- en plate i dag, jeg.
Arbeidslaget.
Den nye plata til Vømmøl.
Vil du bli med hjem og høre på den?
Jeg takka ja, selv om jeg ikke var spesielt musikalsk.
Å, kamerat!
Jeg er pistolskytter, jeg.
Det visste du ikke.
Jeg må gå hjem nå, jeg.
Det tok sin tid, det der.
Så, har dagen vært fin?
Ja.
Gunnar, han er en raring, altså.
Hva er det du leser?
"100 års ensomhet."
Vi veit at det sirkulerer en god del grov porno på arbeidsplassa.
Det er liten tvil om at arbeiderklassa lures til å bruke masse penger på porno.
Nei. Det der er faen ikke sant.
Kan godt hende det forekommer porno også innafor fabrikkporta, -
- spesielt på smelteverket på nattskiftet.
Det sendes rundt og det står kanskje en gjeng der og ler og gjør seg til.
Men det er bare utvendig. Innvendig føler dem seg nedverdiget -
- over å stå og se på nakne damer med barberte fitter.
Kamerat Balder.
Tolfsen.
Barberte fitter.
Akademiker. Proletar.
Arbeider.
Bibliotek. Barberte fitter.
Kamerat.
Hei.
Jeg har meldt meg inn i partiet.
Jeg trodde du var utro, jeg.
Ja, vi verver oss og vi opererer med dekknavn.
Og du kan ikke fortelle meg det dekknavnet, er det det du mener?
-Nei, da må jeg skade deg. -Må du skade meg hvis jeg gjetter det?
-Skade, betyr det å likvidere? -Kan bety det.
-Ivan? Igor? -Nei.
-Rødreven? -Nei.
-Tampen brenner? -Nei, du er langt vekk.
Er på tide du besinner deg litt, Pedersen.
-Tenk om jeg tror at de har rett da? -Se deg rundt da.
Væpna revolusjon?
-Ja. -Her?
Ja.
Herregud...
Det er jo ikke sånn at jeg er dum. Ikke sant?
Jeg tror ikke revolusjonen er rett rundt hjørnet.
Jeg bare tror ikke at kapitalismen vil være der for alltid.
Hvem skal være der når den forsvinner? Hvem skal erstatte den?
Tror du at kapitalismen vil vare evig? Du tror ikke det, for du er ikke så dum.
Jeg kan ikke begripe åssen det er mulig å komme på tanken engang.
Kom igjen. Det kommer til å bli dritgøy.
Væpna revolusjon!
Bang, bang, bang!
For første gang i mitt liv begynte jeg å skulke skolen.
Hva feiler det deg'a ?
Jeg skjønner meg ikke på folk som på død og liv må ha ting som er ekte.
Plast.
Det er praktisk, nyttig og billig. Og derfor er det også vakkert.
Jeg har plastblomster i en vase på salongbordet hjemme.
Ikke visner dem og... Altså perfekt for en aktiv kommunist.
Og så ser dem ut som ekte blomster. Kanskje mer ekte enn ekte blomster.
Noen ganger legger det seg et sånt semska belegg på dem.
Og når mora mi vasker, så tørker'a over dem, så er det som nytt, altså.
Og plast... Jeg syns det er så vakkert, plast.
Konvolutt nr. 1.
Dra til Horten, ferjekaia.
Ta ferja over til Moss.
-Kjør til Askim, jernbanestasjonen. -Da blir det indre Østfold i år og da.
Ja, fint i Østfold.
Ktyss grensa, stans i Karlstad utenfor stadshotellet for nærmere ordre.
Genialt. Hvem skulle tro Vestfold AKP skulle ha årsmøte i et annet land.
Det gikk jo greit.
Det går ikke. Det er for kaldt.
I denne verden er ingenting umulig, hvis bare mennesket våger å reise seg.
Kjenn her.
Hun profanterte seg selv, ømt, tett inntil øret mitt.
Og hun hadde rett. I denne verden er ingenting umulig.